נטפליקסן: מהקרב הנשכח ועד לטיול הבלתי נשכח
טלוויזיה
חודש אוקטובר טומן בחובו לא מעט סרטים טובים בנטפליקס, למרבה ההפתעה. שניים טובים במיוחד מהם אפילו לא דוברים אנגלית ומגיעים מדנמרק והולנד. האחד על קרב בלתי נשכח, שחייבים לספר את סיפורו והשני...ובכן, פשוט תראו.
יום שלישי, 19 באוקטובר 2021
![נטפליקסן: מהקרב הנשכח ועד לטיול הבלתי נשכח נטפליקסן: מהקרב הנשכח ועד לטיול הבלתי נשכח](https://cdn.sratim.co.il/images/news/04/3004.jpg)
נטפליקסן: מהקרב הנשכח ועד לטיול הבלתי נשכח
"משחק הדיונון" כבשה את ספטמבר בנטפליקס בסערה וממשיכה להכות גם באוקטובר. כאשר גלי ההערצה הללו מפנים מקומם לעוד רכש נטפליקס שמקורו מחוץ לארצות הברית, כדאי ורצוי להתמקד בשתי יצירות שעשו את הופעת הבכורה שלהן ממש זה עתה וייתכן שיכו גלים, בדרכן שלהן, בקרב הצופים. לכאורה אין שום קשר בין שני הסרטים עליהם הביקורות מטה מדברות, אבל חוט השני אשר עובר בין השתיים קושר אותן בעיקר לאיכות נדירה למדי בקרב הסרטים המועלים בנטפליקס וכמובן העובדה שהן דוברות שפה זרה, שאינה אנגלית או קוריאנית. ברוכים הבאים להולנדי המעופף אל מול הנורווגי המדמם. קדימה צעד!
הקרב הנשכח: יודעים לעשות סרטי מלחמה בהולנד
סרטי מלחמה בדרך כלל נגמרים עם ניצחון כלשהו של כוחות הטוב על כוחות הרע. כאשר רוצים להוציא לפועל את התבנית הזו, בסרטים שמרכזם הוא מלחמת העולם השנייה, זה קורה עם ירידתם של ההנאצים המובסים לחדר ההלבשה. הדרך, לעומת זאת, לעולם לא חלקה ונטולת נפגעים וגם בסרט הנוכחי, אשר מתאר קרב ארוך וכזה שירד מתחת לרדאר, התבנית נכנסת לפעולה. הנאצים כבר עומדים לצאת מהולנד וכאשר כולם חושבים שהם עושים את דרכם החוצה, מסתבר שהם נותרים להתבצר עד הרגע האחרון בהחלט ואף אחד מבעלות הברית לא מגיע להציל את ההולנדים מרוע הגזירה, לעת עתה. מכאן בעצם מתקיימת נקודת הפתיחה של הסרט, אשר מפוצל לשלושה. שלושה נתיבי עלילה, שלושה גיבורים ראשיים ושלושה נחלים אשר בסופו של דבר יתנקזו לאותו נהר מדמם.
בדיוק כאשר חשבתם שהם הולכים לאנשהו | צילום: IMDB
מצד עלילתי ראשון נמצאת תון וויסר (סוזן רדר) היפיפיה. בת לרופא ואחות לצלם, אשר עובדת בעיריית זיילנד, שבהולנד ומשפחתה נחשבת למכובדת למדי בקרב הקהילה המקומית, כאשר האב לא מבדיל בין גזע, דת או כובש ונכבש ומטפל בגרמנים הפצועים בדיוק כשם שמטפל באלו אותם הם פוצעים. מצד נוסף ושני, מרינוס החייל הגרמני ששב מהתופת של המלחמה בביצורים היישר לעבודה משרדית באותו המחוז, שאליו גם מוטסים מטוסים ודאונים של הוד מלכותה, על מנת לכבוש את האיזור האסטרטגי, הנמצא לעת עתה בידיהם של הנאצים ומונע גישה לשדה התעופה, שבאנטוורפן וסיוע של בעלות הברית לנצח את המלחמה באופן סופי.
תון מוצאת את עצמה מסתירה את אחיה, אשר משתייך למחתרת המקומית, לאחר שבאקט של זעם רגעי הוא גורם להריגתם של שלושה חיילים נאצים ומכיוון שהם עדיין לא מוכנים לוותר על כיבוש המקום, הם רודפים אותו. מרינוס הגרמני חוזר מהתופת והקרב ועם תובנות והשקפות חדשות על המלחמה והחיים בכלל, לאחר שהוא שוכב זמן מה בבית החולים, מועבר לתפקיד משרדי ומבין איך שיחקו בו בתור פיון פשוט, עובדה שתקועה לו כמו עצם בגרון ועוזרת לו לקבל השקפת עולם שונה על המלחמה, תוך כדי שהוא חלק ממנה. לבסוף, וויליאם (ג'יימי פלטרס), טייס הדאון, שאביו הוא מפקד בכיר בטייסת והוא נוחת עם מפקדו (המגולם על ידי טום פלטון, הזכור לכולם בתור דראקו מאלפוי מסדרת סרטי "הארי פוטר") וחבריו, על מנת לסייע לרסק את המוצב הגרמני ולהשיב את האיזור לשליטה הולנדית.
לא נשכח לך איזה ילד חרא היית עבור הארי פוטר | | צילום: IMDB
סרטי מלחמה יכולים לנוע בין הצלחה גדולה לבין כישלון, כמעט ואין אמצע. מה שמבדיל בין הצלחה מסחררת לכילשון מהדהד טמון בעיקר בטיבו של הסיפור וכמובן באיכות הביצוע. בסרט הנוכחי הביצוע הוא פשוט ללא דופי, קשה ליפול כאשר כל חלקי המכונה עובדים כראוי וכאן, הביצוע הוא פשוט נפלא. בין אם מדובר בקרבות קרקע מרשימים, שנראים כאילו נגזרו מגדולי סרטי המלחמה או בין אם מדובר בשלושה קווי עלילה מרתקים, שבסופו של דבר טיבם להיפגש בדרך זו או אחרת. תסריט נפלא, אשר מביא את אחד מאלפי הסיפורים של המלחמה הזו וסיפור שככל הנראה לא רבים שמעו עליו והוא פיסת היסטוריה מרתקת, מעניינת ועשויה נפלא, שהסרט משרת בכך שהוא גורם לצופים שלא הכירו את החלק הזה בהיסטוריה, להכיר וגם לרצות ולהכיר יותר, בזכותו.
תתי הסיפורים, אשר יוצרים את הסיפור הגדול, פשוט נהדרים. סיפור המשפחה ההולנדית, אשר תורמת את תרומתה לסיום המלחמה וטווה בלי לדעת את הקשרים החשובים ביותר עבור שחרור האיזור שבו היא מתגוררת. סיפורי החיילים, כל אחד מצידו השני של המתרס, מרגשים ומרגישים אותנטיים וזאת ניתן לחוש בעיקר דרך היחס של יוצרי הסרט ליצירתם ולפרשנותם ממנו. אין בסרט הנוכחי מיקוד ברע נאצי מוחלט, כי אם ניסיון לגאולה ומחילה עבור פלח אוכלוסייה מסוים של החיילים הנאצים. אין מיקוד רק בהרוגים מהצדדים של "הטובים", כי אם גם בהרוגים מהצד הגרמני, שחלקם גדול מהם כנראה נזכר בשלב מסוים להצמיח מצפון. הסרט רוקח תמהיל מושלם, שנלקח ממיטב סרטי המלחמה של השנים האחרונות ומוציא לפועל את אחד הסרטים הטובים של נטפליקס בשנה הנוכחית ורק על זה מגיע לו צל"ש מיוחד.
בום! טראח! מה קרה? הדאון התפוצץ. המוצב נפגע | צילום: IMDB
הטיול: כי אהבה כואבת
באמת שבשביל למשוך את העין לא צריך יותר מהתקציר המאוד מזוקק של נטפליקס, שמות צמד הכוכבים והז'אנר המעורבב, שמתבל גם בשלל אזהרות על כל הדברים שילדים מתחת לגיל 16 (והאמת שגם הם לא) לא צריכים לראות. הרבה זמן לא ראיתם סרט מופרע שכזה, שלא חוסך בהצגת גלונים על גבי גלונים של דם. בעל (אקסל הני - "ציידי ראשים", "להציל את מארק וואטני") ואישה (נומי ראפאס - "נערה עם קעקוע דרקון") נוסעים לבקתה מרוחקת בשביל לסיים את נישואיהם הכושלים, כל אחד מכיוונו ועם תוכניתו ומנסים לרצוח זה את זו וזאת מבלי לדעת זה על כוונתה של זו ולהפך. נשמע כמו יופי של תקציר בשביל להתחיל איתו את הצפייה בפופ אפים של נטפליקס.
מת על הוורוד המשתלט הזה שלך | צילום: IMDB
זו גם קומדיית אימה, שהצד הקומי שלה כמובן נמרח בזהירות, עדינות וזאת גם כן תחת שכבות על שכבות של הומור נורווגי מעודן יותר ופחות. כל מנעד הקומדיה, על גבול הפרודיה הגרוטסקית לחופשות רומנטיות בין בני זוג, מתקיים פה. סרט שמתחיל בקריצה של הבעל לכל מי שסביבו וגם כמעט לקהל הצופים בבית, בכל הנוגע לטיול המסוכן, אליו אשתו עומדת להיכנס, מתמשך בקריצות כפולות ובניסיונות כפולים של בני הזוג לחסל זה את זו וכלה בכניסת הדאוס אקס מכינה של הסרט - הגורמים השלישי, הרביעי והחמישי, אשר נשלחים בשביל לפתור את בעיית הנישואים ולגמרי לטרוף את כל הקלפים ולשנות את חוקי המשחק והז'אנר, בעודם מעלים הילוך בכל מה שקשור למתח והאימה וגורמים לקומדיה להיות יותר צחקוק עצבני וטרוד, מאשר כזה משוחרר.
סרט אשר מתפרש על כמעט שעתיים ואין בו רגע דל. יש בו ניחוח טרנטינואי לחלוטין - קצב מטורף של אירועים, אלימות גראפית מוקצנת, טקסטים שנונים והתעכבות על פרטים קטנים כגדולים, בכדי לייצר קו עלילתי לא לינארי, המתבסס על מקרים שקרו כמה שעות לפני כן. כל אלו עשויים להיות אלו שיגרמו לבמאי המקומי להחליק ידו במה שנותר משיערו ולחוש גאווה גדולה. לא פעם ולא פעמיים משתמש הבמאי טומי ווירקולה ("ציידי המכשפות", "מה קרה ביום שני") בטכניקת החזרת הצופה מספר שעות לאחור בשביל להסביר את הסיטואציה הביזארית בה הוא מעמיד אותו ובכל פעם זה עובד נפלא. טכניקה שטרנטינו שכלל לכדי שלמות ומאז הכל נראה כמו שכפול, אבל בידיים הנכונות, זה מרגיש משובח.
שמעו. אין כאן חלון! | צילום: IMDB
ווירקולה לא רק משלב בין מספר ז'אנרים בסרט, כי אם גם עם ענף מסועף של תתי עלילות, שכל אחת מהן מוסיפה תבלין חריף ועוקצני, עד שהכל גודש, שורף את הלשון וגורם ללוע לפלוט חזרה בגועל את מה שהפה ניסה לבלוע. הגראפיות של הסרט הזה בהחלט משייכת אותו למיטב סרטי האימה, ששמים דגש על וויזואליות חורכת עפעפיים. העלילה מתוחכמת, הטקסטים שנונים וכמובן שאי אפשר להתעלם מהדרך שעובר הזוג, שנמצא במשבר נישואים עמוק, שדוחס לתוכו בעיות כלכליות, בגידות, עוקצנות הדדית בנוגע לביצועים הכלליים של בני הזוג - במיטה, בעבודה ובערך בכל דבר שהם מנסים להשיג, החל מהכנת ארוחת ערב וכלה במשחק "שבץ נא" סוער.
אחד הסרטים המסעירים שלנטפליקס יש להציע לאחרונה והוא מצטרף בגאווה למצעד הסרטים המרשימים של חודש אוקטובר, שמצליח לרסק כל הצלחה יחסית של החלק הקולנועי שהיה לרשת הסטרימינג להציע בחודשים האחרונים. הוא מצחיק, הוא דוחה, הוא מתוחכם וגם בו זמנית פשוט להחריד, במנעד ההומור שלו תמצאו גם קקי-פיפי, יריות והמתות גרוטסקיות וגם רגעי ציניות מרירה, על בסיס נאור למדי, כאשר בני הזוג המשתייכים לעולם הטלוויזיה (במאי ושחקנית) מסובבים זה את פטמתה של זו בכל הנוגע לכישלונם המקצועי של השניים. כמעט שעתיים אשר מרגישות כמו רכבת הרים ביזארית, שפשוט לא תיתן לכם לגרוע עין מהמסך בשום שלב של הצפייה.
לא מספיק קר בשביל ללבוש את החיות התלויות על הכיסא, אה? | צילום: IMDB
סיכום המבקר
10/
8.0